PARRASVALOT
Parrasvalojen hohde, josta vanhat poistuvat nuorten astuessa esiin.
Tarina ballerinasta ja klovnista...
Lontoo; iltapäivän loppu kesällä 1914...
Rva. Alsop on ulkona!
APTEEKKI
- Suljitko kaasun? - Minkä kaasun?
- Mikä on hänen huoneensa? - Tämä.
Hänet on vietävä muualle. Missä emännöitsijä on?
- Ulkona. - Missä asut?
Kolmannessa.
Otat olkapäistä ja minä jaloista.
Nyt mennään, neiti.
Ota laukkuni.
En pysty, ota sinä se itse.
Avaa ikkuna. Hän tarvitsee raitista ilmaa.
Niin minäkin.
Kutsunko ambulanssin?
Hänet täytyy saada oksentamaan heti. Vettä?
Tässä.
Tarvitsen kuumaa vettä ja pyyhkeitä.
Pyyhkeitä...
Hänellä oli tämä pullo kädessä?
Juuri se. Ostettu apteekistasi.
Kauanko olet tuntenut tämän tytön?
Noin viisi minuuttia.
Häntä täytyy hoitaa pari päivää.
- Entä ambulanssi? - Sitä ei nyt tarvita.
Hengenvaara on ohi.
Sairaalaanvienti tarkoittaa asian tutkimista
ja itsemurhayritys vankilaa.
Hän on jalkeilla parissa päivässä.
Nyt hän tarvitsee lepoa.
Juomaksi appelsiinimehua.
Huomenna vähän kanalientä, ei säilykkeitä.
Tule apteekkiin 10 minuutin päästä,
saat lääkemääräyksen.
- Minulleko? - Ei, vaan hänelle.
Särkeekö päätä?
Missä minä olen?
Minun luona, asun 3:ssa kerroksessa.
Mitä tapahtui?
Tullessani illalla kotiin haistoin kaasun,
rikoin oven, hain lääkärin
ja kannoimme sinut tänne.
Miksi ette antaneet kuolla?
Mikä kiire nyt on?
Onko kipuja?
Se on nyt kaikkein tärkeintä, muu on kuvitelmaa.
Ihmisen kehitys on kestänyt miljoonia vuosia
ja haluat pyyhkäistä pois...
pyyhkäistä koko olemassaolon ihmeen...
joka on tärkeintä koko maailmankaikkeudessa!
Mitä tähdet tekevät?
Eivät muuta kuin istuvat radallansa!
Ja entäs aurinko,
se vain ampuu liekkejänsä 280 000:n mailin päähän...
Mitä siitä?
Se tuhlaa kaikki luonnonvaransa...
Ajatteleeko aurinko? Onko se tietoinen?
Ei, mutta sinä olet!
Pyydän anteeksi.
No niin, se on menoa nyt.
Sus siunatkoon!
Katsokaapa tätä ovea!
Onko moista nähty?
Vienyt varmaan kaikki tavaransa...
Odotinkin jotain tällaista.
Olevinaan sellainen hissukka!
Seisova vesi yleensä haiskahtaa.
Hän ei olekaan vienyt tavaroitaan,
eikä viekään,
ennen kuin on maksanut vuokransa.
Ovi isketty sisään!
Mitä kaikkea tapahtuukaan selkäni takana!
Hyvä, että lähti ja pysyköönkin poissa!
OSTAMME JA MYYMME KAIKKEA
Herra Calvero!
Tekö siellä, herra Calvero?
Toin pyykkinne, aioin juuri panna ne sängylle.
Hetki vain!
Odottakaa!
Pudotitte nämä.
Ja tässä appelsiininne.
Kiitos.
Vai näin hän viettää iltansa!
Älkää koskeko minuun!
Mitä huoneessanne tapahtuu?
Ei ainakaan mitä luulette.
Kuka löi oven sisään alakerrassa?
- Minä. - Tekö?
Kaasuhananne vuotaa.
Siis mitä?
Tarkoitan hänen hanaansa.
Tässä on jotain hämärää.
- Kuka hän on? - Teidän se tietää pitäisi.
Sanoi olevansa työssä,
niin ne kaikki sanovat. Mikä niin kiinnostaa?
Tyttö yritti tappaa itsensä,
otti myrkkyä, avasi kaasun, tulin juuri ajoissa...
Vai niin. Haen poliisin ja ambulanssin.
Ette kai halua juttua sanomalehtiin?
Ei kyllä jää tännekään!
En minäkään häntä halua. Antakaa hänelle huone takaisin.
Ei käy, se on jo vuokrattu.
Ei häntä voi kadullekaan heittää.
Hän ei mene takaisin huoneeseensa.
Joten hän jää luokseni.
Siitä vasta skandaali tulee!
Voisimme näytellä avioparia.
Todellako? Enpä suosittelisi sitä.
Hänestä on päästävä pian eroon.
Aviopari!
Varokaa sitä naikkosta.
Pitäkää varanne, hän on ollut sairas koko ajan.
Ettei vaan olisi hilsettä?
Valmiina?
Olen eläinten kesyttäjä
Sekä sirkusesiintyjä
Kesytän kaikkia eläimiä, villiä leijonaa ja tiikeriä
Omaisuuden ansaitsin, sitten kaiken menetin
Meninkö liikaa naisiin vai olutmaistajaisiin
Maksaakseni velkani, myin kaikki elukkani
En vaipunut epätoivoon, uusi aate tuli aivoon
Alusvaatteita tarkastin, sieltä idean varastin
Norsun valmennus väsyttää, kirpun helpommin kesyttää
Miksi viidakoissa leijonia metsästää
Kun kotioloissa voi kirppua kesyttää
Löysinkin kirpun, enpä sano mistä
Kyllä siinä olikin kesyttelemistä
Opetin mikä on elämänlaki
Niinpä se itsellensä vaimon haki
Tarjoan ruoan ja asunnon ilmaiseksi
Ne purevat minua illalliseksi
Ei kakku tai kaviaari houkuta
Kun voivat kinkkua haukata
Tästä aivan ikiomasta luukasasta niin somasta
Kuinka kivasti kutittaa jalkaa
Kun ruoan jälkeen iltakävely alkaa
Nyt olen miehistä onnellisin
Kun kaikki temput niille opetin
Sillä nyt ne elättävät minua, elättävät minua.
Tulkaa lähemmäs katsomaan maailman suurinta esitystä
Tulkaa lähemmäs,lähemmäs, saatte rahoillenne vastetta
Nähkää Phyllis ja Henry, kaksi kesyä kirppua
Trapetsilla keinumassa, yläilmoissa heilumassa
Jos teitä joskus kutittaa, niin ei saa raaputtaa
Suuren neron uran alku surkean lopun saa
PHYLLIS JA HENRY ESIINTYVÄT KIRPUT
Phyllis! Henry! Lopettakaa tuo!
Mitä te oikein teette?
Häpeäisitte vähän! Tapella nyt tuolla tavalla!
Phyllis, pysy laatikossa!
Ei nyt ole aikaa tuollaiseen.
Tulepas nyt.
Haluatko, että puristan?
Lopeta!
Ulos sieltä!
Phyllis! Olet laihdutuskuurilla.
Oletko tullut hulluksi?
Nyt riittää, kuuletko?
Tule pois heti paikalla. Menet liian pitkälle.
Mitä ihmettä sinä teet?
Höpsö pikku otus.
Henry odottaa sinua.
Tulepas nyt.
Lopeta nyt heti!
Phyllis, nyt ulos sieltä!
Mihin olet menossa?
Nyt lopetat!
Haluatko, että raavin itseäni?
Eihän tämä ole Phyllis!
Missä Phyllis on?
Ai, nyt löytyi!
Oletteko hereillä?
Miehenne pyysi käymään katsomassa.
- Kuka pyysi? - Miehenne.
Pyysi lämmittämään kanalientä.
Mieheni?
Antakaa minun auttaa.
Ette ole syönyt mitään tänään.
Lämmin liemi tekee hyvää.
Ei kiitos.
Vaimonne ei syö.
Se on köyhälle miehelle mieluista kuultavaa.
Tuntuuko paremmalta?
Paljon paremmalta.
Hyvä kuulla.
Älä välitä vaimoittelusta.
Rva. Alsop haluaa sitä uuden piian takia.
Voimme erota heti, kun olet kunnossa.
Olen jo terve.
Et kokonaan vielä. Voit vielä levätä pari päivää.
Olette hyvin ystävällinen.
Voin kyllä mennä omaan huoneeseeni.
Se ei kyllä ole mahdollista.
Miksi ei?
Rva. Alsop on jo vuokrannut sen muille.
Vai niin.
Mutta saat olla täällä kunnes tiedät mitä haluat tehdä.
Mitä minä voin tehdä?
Miksi ette antaneet minun kuolla!
Noin ei puhuta. Olet elossa ja elämä edessä.
Mutta olen varaton ja sairas.
Kuuntelepa nyt.
En tiedä mikä sinussa on vikana,
mutta jos se on mitä rva. Alsop epäilee,
niin asialle pitäisi tehdä jotain.
Jos on kyse...
Ymmärräthän mitä tarkoitan.
En oikein ymmärrä.
No sanotaan vaikka...
maailmalla yksin oleva nuori tyttö sairastuu.
Jos siitä on kyse, niin keinoja on...
On keksitty uusi ihmelääke.
Älä suotta pelkää kertoa, voin ehkä auttaa.
Vanhaa syntisäkkiä ei mikään hätkäytä.
Ei se ole sellaista.
Oletko aivan varma?
Täysin varma.
Mutta olit sairas?
Olin viisi kuukautta sairaalassa nivelreuman takia.
Eihän nyt siitä kannata masentua.
En voi enää tehdä työtäni.
Mikä on ammattisi?
Olin tanssija.
Tanssija!
Empiren baletin jäsen.
Ja minä kun luulin...
Olet siis balettitanssija!
Anteeksi, emme ole esitelleet itseämme.
Thereza Ambrose... kutsumanimeni on Terry.
Hauska tutustua. Olen samalla alalla.
Minä olen Calvero, tunnet ehkä nimeni?
Se kuuluisa koomikko!
Entinen kuuluisuus. Ei puhuta nyt siitä,
vaan kerro mikä sai sinut tähän tilaan.
Huono terveys kai.
Sitten sinun täytyy tervehtyä.
Tämä ei ole mikään ihmeparantola,
mutta olet tervetullut,
jos suostut olemaan rouva Calvero, vain nimellisesti.
En halua olla haitaksi.
Minulla on ollut jo viisi vaimoa.
Yksi enemmän tai vähemmän...
Sitäpaitsi minun iässäni
kestää vallan hyvin henkisesti korkeamoraalisen ystävyyssuhteen.
Äitisi oli siis ompelija ja isäsi lordi.
Lordin neljäs poika ei saa titteliä.
Kuinka he tapasivat?
Äitini oli perheen piikana.
Kuullostaa rakkausromaanilta.
- Oliko isällä rahaa? - Perhe jätti perinnöttä.
Ja sinulla on vain sisar jäljellä.
Niin, Etelä-Amerikassa.
Olivatko terveyspulmat ainoa syy tekoosi?
- Ne ja... - Ja mikä vielä?
Kaikki tuntuu täysin turhalta.
Jopa kukat tuntuvat turhilta...
niinkuin myös musiikki...
Millään ei ole tarkoitusta.
Mitä ihmeen tarkoitusta?
Elämä on halua, ei tarkoitusta.
Halu on koko elämän perusta.
Siksi ruusu haluaa olla ruusu ja kasvaa näin,
ja kivi haluaa vain pysyä paikoillaan.
Mikä noin hymyilyttää?
Imitaatio ruususta ja kivestä.
Imitoin mitä vain.
Vaikka vinoon kasvavaa japanilaista puuta.
Orvokit kasvavat tietysti näin,
tummat orvokit ovat synkempiä.
Minkä tahansa tarkoitus on vain eri sana samalle asialle.
Sillä ruusu on ruusu on ruusu, eipä hassummin sanottu.
Elämäsi oli äsken niin tarkoituksetonta,
ja nyt sinulla on väliaikainen aviomies ja koti.
Tässä on juomavettä. Hätätapauksessa apu on käytävällä,
ensimmäinen ovi vasemmalla, sama joka kerroksessa.
Hyvää yötä.
Saapunut on kevät
Pikkulinnut visertävät
Oravatkin vipeltävät
Rakkauden laulua luonto soi
Saapunut on kevät
Valaat pyörivät
Madot hyörivät
Rakkauden laulua luonto soi
Mistä oikein laulankaan
Mikä kaikki lumoaa
Mikä keväässä vaikuttaa
Ja meidät niin hurmaa
Se on rakkaus!
Rakkaus, rakkaus...
Onko teillä kärpäslätkää?
Pyydän anteeksi!
Pyydä vielä ja kutsun poliisin.
Toistan: pyydän anteeksi.
Älkää syökö moista.
En ole syönyt.
Tyttö parka, tässä penni, osta leipä.
- Psyytäkää anteeksi. - En tunne sinua.
Kuka sinä olet? Oletko väestörekisterissä?
- Nimeni on Smith. - En ole koskaan kuullutkaan.
Se paljastaa tyhmsyytenne.
Unohdin päällystakin.
Keskeytit sonettini.
Keskeytin minkä?
Ei minkä, vaan sonettini.
Oodini madolle.
Oi mato, miksi palaat maahan multa pois?
Kevät on! Oi mato,
ylös nosta, pääsi
kumpi tahansa olla vois ja hymyile auringolle.
Alaston muotosi selvitä ja häntäpääsi vallaton
mullan ylös sinkoaa!
Kevät on! Kevät on! Kevät on!
Naurettavaa! Auringolle hymyilevä mato!
- Miten niin? - Ei mato hymyile.
Oletko naurattanut matoa?
- En koskaan. - No niin...
Tuossa ei ole mitään järkeä.
Pitäisikö runoudessa olla järkeä?
Entä runoilijan vapaus?
En ole suonut Teille vapauksia.
Ei, älä suokaan.
Tämä on jotain suurempaa kuin me.
Tällä hetkellä tajuan elämän tarkoituksen.
Mitä energianhukkaa!
Mikä on tämä jatkuva elämänkiihko?
Olette oikeassa. Mitä tämä kaikki tarkoittaa?
Mihin olemme menossa?
Kätesi ainakin menee taskuuni.
Tuhmasti tehty.
- Miten se sinne sujahti? - Aitoa vetovoimaa, kultaseni.
Miksi olette vihamielinen minua kohtaan?
Onko meidän oltava vakavia?
En saa oikein selvää Teistä.
Lukekaapa poliisitiedoituksia.
- Olette hassu mies. - Miten niin?
Tapa, jolla puhutte madoista.
Jopa kärpäset ovat romanttisia.
- Kärpäsetkö? - Niin.
Pörräävät navetasta ruokapöydälle,
ajaen toisiansa takaa siivet sokerissa ja jalat voissa.
- Tunnetteko kirjan "Mehiläispesä"? - En.
Mehiläisten tavat ovat uskomattomia.
Todellako?
- Terveydeksi. - Tietysti.
- Miten niin? - Pukunne on niin tiukka.
Oletpa pölyinen tänä iltana.
Ylähyllylläkö sinua pidetään?
Saippuahiutaleita? Talkkia? Ei kun maissijauhoa.
Ajatelkaapa! Rakkaus johdattaa koko elämää.
Kuinka kaunista!
- Ei niinkään kaunista. - Onpas!
Se on alhaista, syntistä, kauheaa! Mutta ihanaa!
- Pidän Teistä. - Todellako?
Olette niin herkkätuntoinen.
Älä rohkaise minua.
Niin harvalla ihmisellä on tunneherkkyyttä.
Tai sopivaa tilaisuutta.
Sallithan...
Käytä aivan mihin haluat.
Sisään.
Hyvää huomenta, miltä tuntuu?
Paremmalta, kiitos.
Mikä ihana päivä!
Aurinko paistaa, kattila porisee, vuokra on maksettu.
Kohta varmaan maa järisee...
Mitä haluaisit aamiaiseksi?
Meillä on munia, pekonia, kevätsipuleita...
Nyt muistan uneni.
Esiinnyimme yhdessä ja aiheena oli kevät.
Mielenkiintoista...
Unissa saan paljon ideoita, mutta en muista niitä.
Viimeaikoina olen uneksinut paljon teatterista,
vanhoista numeroistani.
Eikö olekin upeita savusillejä?
Mikä hätänä?
Jalkani! Yritin nousta ylös aamulla,
en pysy edes pystyssä...
Nousit liian nopeasti.
Niissä ei ole mitään tuntoa.
Ne ovat halvaantuneet, tiedän sen!
Älä murehdi, haen lääkärin aamiaisen jälkeen.
Joudun sairaalaan.
Katsotaan ensin, mitä hän sanoo.
Minusta on vain vaivaa.
Ei ainakaan minulle.
Onpas, olen niin tylsää seuraa.
Te se halusitte pelastaa henkeni.
Kaikki erehtyvät joskus.
Olen pahoillani.
Saatkin olla. Haluta nyt luopua elämästä noin nuorena.
Minun iässäni haluat takertua siihen.
Miksi?
Pelin tässä vaiheessa siitä tulee tapa.
Tapa ilman toivoa.
Ei nykyhetkessä elämiseen tarvita toivoa.
Vielä on jäljellä...
ihania hetkiä.
Entä jos on sairas?
Puoli vuotta sitten olin kuoleman- kielissä, mutta en luovuttanut.
Sinunkin pitäisi taistella.
En minä jaksa.
Koska taistelet itsesi kanssa! Kieltäydyt toivosta.
Onnesta kannattaa taistella.
Onni...
- Se on olemassa. - Missä?
Lapsena olin onneton, koska minulla ei ollut leluja.
Isäni sanoi minulle: "Tämä...
"on kaikista suurenmoisin lelu.
"Täällä on onnen salaisuus."
Ei uskoisi, että olet koomikko.
Alan huomata itsekin. Siksi minulle ei löydy työtä.
Miten niin?
Joko heillä ei ole mielikuvitusta,
tai sitten minua pidetään liian vanhana.
Ei sen jälkeen, kun on kuullut sinun puhuvan.
Ehkä join liian paljon.
Yleensä juomiseen on syy.
Vastoinkäymiset, luulisin.
Ei, olen tottunut niihin.
Se oli vähän monimutkaisempaa.
Vanhetessa haluaa elää syvemmin,
iloton arvokkuus saa vallan ja se on kohtalokasta koomikolle.
Työni kärsi siitä.
Menetin kontaktin yleisöön.
Siksi aloin ryypiskellä.
Huikka ennen esitystä,
tai en osannut olla hauska. Ja mitä enemmän join...
Siitä tuli pirullinen kierre.
Entä sitten?
Olin kuolla sydänkohtaukseen.
Juotko yhä edelleen?
Vain silloin kun menee huonosti,
kun ajattelen vähän samoin kuin sinä.
Mitä haluaisit aamiaiseksi?
Onpa raskasta yrittää olla hauska.
Varsinkin, jos yleisö ei naura.
Mutta kun se nauraa...
Mikä riemuntunne se onkaan,
kun kuulee naurun tulevan aaltoina sinua kohti.
Mutta puhutaan jostain muusta.
Sitäpaitsi haluan unohtaa yleisön.
Et voi. Rakastat heitä liikaa.
Rakastan ehkä, mutta en ihaile.
Kyllä ihailet.
Yksilöinä jokaisessa on jotain suurta.
Mutta väkijoukko on kuin hirviö ilman päätä,
joka ei tiedä mihin suuntaan mennä,
sen voi yllyttää mihin vain.
Palataanpa aamiaiseen. Maistuisiko munakokkeli?
Sisään.
- Sähkösanoma. - Kiitos.
Onko kaikki hyvin?
Olen odottanut tätä jo kauan.
Hyviä uutisia?
Agenttini haluaa nähdä minut.
Ihanaa!
Olet oikeassa, tämä on käännekohta.
Nuo teatteripomot syrjivät minua,
ja nyt he haluavat minut!
Nyt he saavat maksaa kopeudestaan ja halveksunnastaan.
Ei, olenkin armollinen, oppivat ehkä kunnioittamaan.
Tapaaminen on kolmelta.
Matkalla käyn tilaamassa lääkärin.
Olin unohtaa aamiaisen.
Kävisikö savusilli?
Ei mitään teille... eikä teille...
Ei mitään teillekään.
- Odottaako joku? - Rva. Parker.
- Ei muita? - Calvero. Tuli kello kolmelta.
Unohdin hänet, pyydä sisään.
Hyvää päivää, Calvero.
Olen pahoillani eilisestä, minulla oli tärkeä tapaaminen.
Minulla on hyviä uutisia.
Viikko Middlesex-teatterissa.
Millä ehdoilla?
En tiedä vielä, mutta ei sillä väliä.
Ei mitään väliä.
Mutta jos raha ei ole pääasia,
niin paikkani ohjelmassa on.
Ei silläkään ole väliä.
Tarkoitatko etten olisi tähtenä?
Sopimuskaan ei ole varma.
Antaisin heidän käyttää nimeäni
jonkun keskinkertaisen ohjelman syöttinä!
Nimelläni on vielä hohtoa!
Erehdyt, se ei sano enää mitään.
No miksi he haluavat minut?
Minun mielikseni.
Sepä kilttiä, osaat varmaan arvostaa.
Suoraan sanottuna väsytin heidät.
Puhuin heille sinusta puolen vuoden ajan.
He eivät haluaisi olla tekemisissä kanssasi.
Niinkuin edes voisivat!
Sinut täytyi saada tajuamaan tosiasiat.
Onnistuit loistavasti.
Yritän vain auttaa, yritä sinäkin.
Teen mitä vain haluat.
Niin sitä pitää!
Ilmoitan heti kun sopimus on selvä.
Pää pystyyn!
Jos he eivät halua olla tekemissä Calveron kanssa,
- Voin vaihtaa nimeä. - Erinomainen idea.
Kuinka potilaamme voi?
Myrkkyä ei enää ole, enkä löydä hänen jaloistaan mitään vikaa.
Kertoiko hän reumasta?
En usko siihen.
Sen kuulisi sydämestä.
Uskon sen olevan psykoanestesiaa.
Mitä se on?
Hysterian muoto, joka muistuttaa halvaantumista,
jota se ei ole.
Miten sen selittää?
Tuntien tapauksen sanoisin sen olevan psykologista.
Alitajuinen rangaistus epäonnistuneesta itsemurhasta.
Voinko auttaa häntä?
Ensin hänen on autettava itseänsä menemällä psykologille.
Tohtori Freud.
Katson mitä voin tehdä.
Näkemiin, tohtori.
Kerro enemmän Louise siskostasi.
Ei ole lisää kerrottavaa.
Kun hän ei löytänyt työtä, hänestä tuli katutyttö.
- Minkä ikäisenä sait tietää? - Noin kahdeksan.
Kerro siitä.
Äiti oli juuri kuollut. Rakastin Louisea.
Hän oli kaikki minulle, maksoi ruoan, tanssitunnit.
Sitten eräänä päivänä selvisi miten.
Olin tulossa tanssitunnilta
muiden tyttöjen seurassa ja näimme hänet kadulla.
Mitä sinä teit?
Juoksin pois itkien.
Juoksin ja itkin.
Mitä sitten tapahtui?
Yritin unohtaa.
Jouduin sisäoppilaitokseen, 16 v:na liityin balettiin,
ja Louise lähti Etelä-Amerikkaan.
Oliko siihen aikaan jaloissasi jotain vikaa?
Ei ollut.
Milloin se alkoi?
Kaksi vuotta myöhemmin, kun Melise saapui balettiin.
Kuka on Melise?
Yksi tanssikoulun tytöistä.
Joka oli kanssasi, kun näit Louisen.
On selvää, että tytön saapumisen jälkeen
et halua enää tanssia.
Miten niin?
Yhdistät hänet ja tanssituntisi maksavan sisaresi
häpeällisen tavan ansaita rahaa.
Siksi sinua hävettää tanssia.
En voi kuin halveksia itseäni.
Siinä se pulma on, me kaikki halveksimme itseämme.
Myydä itseänsä kadulla!
Kaikkien täytyy uurastaa leipänsä edestä.
Se on ihmiskunnan ristiretki...
veteen kirjoitettuna.
Riittää siitä. Oletko ollut rakastunut?
En oikeasti.
Se oli ennemminkin sääliä.
Mysteeri sakenee, kerropa siitä.
Naurettava tarina. Tuskin tunsin miestä.
Kehitin itse jutun päässäni.
Kun olin päässyt sairaalasta
sain paikan paperikaupassa.
Hän oli yksi asiakkaista, nuori amerikkalainen.
Hän osti nuottipaperia,
aina varojensa mukaan.
Hän näytti niin ujolta ja yksinäiseltä.
Hänessä oli jotain liikuttavaa.
En olisi huomannut häntä, ellei joku olisi etuillut.
Palvelin häntä ensin ja hän hymyili kiitollisena.
Siivooja kertoi hänen nimensä olevan Neville,
ja että hän oli ullakkohuoneessa asuva säveltäjä.
Joskus hänen silmistään näki, ettei hänelle jäänyt rahaa ruokaan.
Niin riutunut katse.
Joskus laitoin lisäarkkeja,
ja kerran annoin liikaa vaihtorahaa,
en tiedä, jos hän huomasi sen.
Iltaisin työn jälkeen kävelin kuuntelemaan hänen soittoansa.
Hän toisti samoja kappaleita yhä uudestaan.
Minä kuuntelin haltioituneena ja surumielisenä.
Mitä sitten tapahtui?
En nähnyt häntä viikkoihin.
Kuulin hänen olevan sairas ja velkojien hakeneen pianon pois.
Viimein hän ilmestyi kauppaan, kasvot hyvin kalpeina,
ostamaan nuottipaperia kahdella shillingillä.
Hän pani kahden shillingin kolikon tiskille,
tiesin sen olevan viimeisen.
Jospa vain uskaltaisin tarjota apuani!
Halusin sanoa hänelle voivani lainata rahaa,
mutta minäkin olin ujo.
Siitä huolimatta olin päättänyt auttaa.
Niinpä lisättyäni ylimääräisiä paperiarkkeja,
kutsuin hänet takaisin:
Unohditte vaihtorahanne.
Erehdytte varmaan, hän sanoi.
En erehdy, minä vastasin.
Annoitte puolikruunun, tässä 6 penniä takaisin.
Sitten tajusin luoneeni naurettavan tilanteen.
Omistaja tuli tilannetta vielä pahentamaan.
Mikä hätänä, hän kysyi.
Ei mikään, minä vastasin.
Herra antoi puolikruunun ja unohti vaihtorahan.
Joten omistaja pakotti hänet ottamaan sen.
Mutta heti sen jälkeen hän katsoi kassaan,
eikä kolikkoa ollut. Hän tuli epäluuloiseksi.
Kassavajaus löydettiin ja minä sain potkut.
Mitä teit sitten?
Aloin tanssia uudestaan... Sitten sain niveltulehduksen.
Näitkö enää koskaan säveltäjää?
Viisi kuukautta myöhemmin. Tultuani sairaalasta näin
hänet Royal Albert Hallissa,
jossa soitettiin hänen sinfoniansa suurella menestyksellä.
Olet rakastunut häneen.
En edes tunne häntä.
Tulet vielä tuntemaan; maailma on pieni.
Näen sen tapahtuvan...
Sinä olet kuuluisa ja hän tulee puhumaan
sanoen teidän jo tavanneen.
Enkö tunnista häntä?
Et, hänellä on parta, niinkuin muusikoilla on.
Hän sanoo säveltäneensä baletin sinulle.
Silloin tunnistat hänet ja kerrot kuka sinä olet...
missä tapasitte ja miten palvelit häntä.
Ja annoit ylimääräisiä arkkeja.
Sinä iltana syötte illallista yhdessä
Thames-joelle antavalla terassilla.
On kesä.
Sinulla on roosanvärinen silkkimekko,
ja hän tiedostaa sen tuoksun.
Koko Lontoo on satumaisen kaunis.
Ja iltahämärän elegantissa alakulossa,
kynttilöiden tanssiessa silmissänne,
hän sanoo rakastavansa sinua.
Ja sinä kerrot rakastaneesi häntä aina.
Missä minä olen?
Elämä voi olla ihanaa, jos sitä ei pelkää.
Tarvitsee vain rohkeutta... ja mielikuvitusta...
ja vähän fyrkkaa.
Mikä nyt on hätänä?
En enää koskaan voi tanssia, olen raajarikko!
- Sinä vain uskot niin. - Ei ole totta.
- Et halua taistella! - Minkä puolesta?
Siinä näet, myönnät itsekin!
Minkäkö puolesta? Kaiken puolesta!
Eikö itse elämä riitä?
Elää, kärsiä ja nauttia! Minkäkö puolesta taistella?
Elämä on kaunis ja ihmeellinen asia.
Jopa meduusalle...
Sitäpaitsi sinulla on taiteesi, tanssiminen!
En voi tanssia ilman jalkoja.
Tunnen kädettömän miehen,
joka soittaa viulua varpaillaan!
Mutta sinä olet luovuttanut!
Sairaus ja kuolema asuvat sinussa!
Mutta...
yhtä väistämätöntä kuin kuolema,
on myös elämä! Elämä! Elämä!,
Ajattele universumin voimaa, joka liikuttaa maapalloa,
kasvattaa puita.
Sinussa on se sama voima!
Tarvitset vain rohkeutta ja halua käyttää sitä.
Hyvää yötä!
Nopeammin, nopeammin, nyt tanssitaan!
Hienoa!
Sainpa narrattua...
Tuo pois tuosta.
Mitä uutisia?
Euroopassa varustellaan kilpaa.
Jotain kiinnostavampaa?
Juttu ajatustenlukijoista, hra. ja rva. Zanzigista.
Esiinnyin heidän kanssaan.
Sanovat voivansa lukea toistensa ajatukset.
Hölynpölyä.
Miten he tekevät?
En tiedä, ainakin näin miehen lähettävän sähkeen vaimolleen.
Lisää kahvia?
Puoli kuppia, kiitos.
Anteeksi, en tarkoittanut...
Se on vain hyvää harjoitusta.
Voi sinua! Hyppelet kuin kaksivuotias.
Olen jo edistynyt paljon.
Se on totta.
- Hermostuttaa, kun en tee mitään. - Et mitään?
Toivon jopa uusia reikiä sukkiin.
Teet jo kaikki kotityöt ja ateriat.
Jatka vain taistelua.
Siitä muistankin. Rva. Alsop on jälleen sotajalalla,
hän kysyi eilen, milloin aion lähteä.
Ei kuulu hänelle, maksamme vuokran.
Ei, velkaa tämän kuun.
Middlesexin lykkääntyminen mullisti kaiken.
Älä välitä. Hoitelen rva. Alsopin.
Muutama hellä taputus ja luottomme jatkuu.
Minun on paras mennä sairaalaan.
En usko.
Olisi yksi pulma vähemmän.
Middlesex poistaa pulmat.
Siitä lähtien kun aloin saarnata sinulle, minäkin olen muuttunut.
Alan itsekin uskoa siihen.
En ole juonut tippaakaan sen jälkeen.
Ihanaa!
Enkä aio, en edes ennen ensi-iltaa.
Et tarvitse sitä.
Olet kiduttavan hauska ilmankin.
Niin olenkin.
- Kuka tuo on? - Posti. Ehkä kirje agentiltani.
Rakas Calvero, aloitat Middlesexissä
maanantaina 5.syyskuuta. Terveisin John Redfern
Juuri mies, jota kaipasin!
Kuullostaa mukavalta.
Ei naurata. Milloin tuo tyttö lähtee pois?
- Älä ole mustasukkainen. - Mustasukkainen?
Mitä tukallesi on tapahtunut?
Missä otsakiharat ovat?
Ei sillä väliä! Olette velkaa jo kuukauden.
- Väitänkö muuta? - Ei kannatakaan.
Oi Sybil, haluat loukata minua... senkin pikku veitikka...
- Käyttäytykää kunnolla! - Saat pääni aivan sekaisin.
Senkin pöhkö!
Entä tuo tyttö yläkerrassa?
Ole kärsivällinen.
Hänen on lähdettävä tai...
Koeta kestää. Koettelemus on kova kummallekin.
Kummallekin! Lasketteko leikkiä?
Sinä ihana suussasulava luumuvanukkaani...
Meidän täytyy olla järkeviä.
Sain vuokranlykkäystä.
- Tuliko kirje? - Ei, vain rva. Alsopille.
On sardiinin elämä minulle sopivaa
Saan aamuisin syvällä meressä sukeltaa
Ei verkosta pelkoa lain iloisena itseni märäksi sain
Elämä meren pohjassa on minulle hyvin sopiva
Hassu juttu,
näin unta, että olin sardiini.
Lounasajan lähestyessä uiskentelin
etsiskellen pientä täkyä.
Ohittaessani isoa merilevälauttaa
näin sillä, tarkoitan siellä,
mitä sievimmän pikku evän.
Siksi sitä kutsutaan kalamaailmassa: evä.
Pyrstön huojunnasta
päättelin jonkun yrittävän
syödä evän evääksi.
Kaveri hei, me taidetaan kaikki lähtee kotiin.
Taidatte olla oikeassa. Hyvää yötä.
Pyydän anteeksi.
Nämä kengät ovat liian tiukat.
Hyvää yötä.
Miksi et ole nukkumassa?
En saanut unta.
Väliovi oli auki, joten nousin ylös.
Saisiko olla soppaa?
Ei kiitos.
Näytät väsyneeltä.
Niinkö?
Olet huolissasi.
Sopimushan on allekirjoitettu, esitys vain viivästyy...
Ei viivästy.
Mitä tarkoitat?
Esitys oli tänään.
Middlesexissä?
Miksi et kertonut minulle?
Halusin säästää siltä jännitykseltä.
Unohda se ja mene nukkumaan.
Yleisö lähti tiehensä.
Ensimmäinen kerta sitten urani alun.
Ympyrä on sulkeutunut.
Muutit nimesi, he eivät tunteneet sinua.
Ei, en ollut hauska. Koska olin selvinpäin.
Minun olisi pitänyt olla kännissä.
Mutta he eivät tunteneet sinua.
Sitä parempi.
Ensimmäinen esitys on aina vaikea.
Et ole esiintynyt pitkään aikaan.
Tänä iltana se on varmasti aivan erilaista.
En mene sinne enää.
Miksi?
He purkivat... sopimuksen.
Eiväthän he voi tehdä sitä!
Voivat. He tekivät sen.
Mutta sopimushan oli koko viikoksi.
Turha jatkaa. Olen aivan lopussa...
kyllästynyt.
Hölynpölyä!
Annatko sinä, Calvero, yhden esityksen tuhota itsesi?
Et tietenkään! Olet liian suuri taiteilija.
Nyt on aika näyttää heille mikä sinä olet miehiäsi!
Muistatko mitä sanoit minulle tuolla ikkunan luona?
Muistatko mitä sanoit?
Universumin maapalloa liikuttavasta voimasta,
joka saa puut kasvamaan, ja joka on myös meissä!
Nyt on aika käyttää sitä voimaa ja taistella!
Calvero! Katso, minä kävelen!
Minä kävelen!
Ajattele, minä pystyn kävelemään!
Minä en pysty enää, minun täytyy levätä.
Kello on melkein viisi.
Tiedän, mutta en enää kestänyt olla sisällä.
Ymmärrän hyvin.
Pää pystyyn.
Katso... Aurinko nousee.
Se on hyvä enne.
Tiedän sen olevan.
Sen täytyy olla!
Älä lannistu, nouset vielä jaloillesi.
Niinkö luulet?
Ajattele miten rikkaita olemme.
Olemme kumpikin terveitä.
Nyt voin mennä takaisin tanssimaan, me voimme elää sillä.
Me?
Niin,
me.
Sinä ja minä, yhdessä.
KUUSI KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
- Hra. Bodalink! - Mitä nyt?
- Teitä tarvitaan toimistossa. - Kiitos.
Minulla on viesti Calverolle huomisaamuksi.
Sano, että tulee toimistooni ennen koetanssiasi.
- Hän sopii osaan. - Ihanaa!
Hetkonen.
Kappas Terry, en kuullut tuloasi.
Et voinutkaan.
Ystävät hyvät, saanko esitellä:
Neiti Thereza.
Hauska tutustua.
Vietämme pientä olut, Bach ja Beethoven iltaa.
On vähän myöhä musisoida.
Ei, jos soitamme nokturnin.
Jatkakaamme teurastusta...
mutta pehmeästi ja tunteella, largo.
- Minä pysyn kyllä oluessa. - Tulossa on!
Mitä rva. Alsop sanoo...
Voi hitsi! Kiivettyäni kolme kerrosta
huomasin kantavani pelkkiä tyhjiä olutpulloja.
Kas Terry! Joko esitys loppui?
Onko jo niin myöhä?
On jo erittäin myöhä.
Nyt koitti lähdön hetki.
Oletteko lähdössä? Juhlintahan vasta alkoi.
Mutta kello on melkein yksi.
Entä sitten? Odottakaas vähän.
Calvero antoi ravivihjeen ja minä tuplasin panoksen.
Sellaista sattuu vain kerran elämässä.
Odottakaas, rappuset ovat jyrkät. Minä menen edeltä.
Kaikki hyvin, älkää huolehtiko.
Hyvää yötä.
Olen pahoillani, olen juovuksissa.
Olen huolissani terveydestäsi.
Minun ei pitäisi juoda, se on pahaksi sydämelle.
Entä mielelle?
Sen pitäisi olla virkeä suunnitellakseni tulevaisuutta
noiden harmaahapsisten nymfien seurassa,
jotka nukkuvat yöt Thamesin rannoilla.
Et nuku niin kauan kuin minä elän.
Unohdin illallisesi. Minusta ei ole mihinkään!
Syön myöhemmin, ensiksi laitan sinut sänkyyn.
Mutta et ole syönyt mitään.
Otitko lääkkeesi?
Minkä lääkkeen?
Et siis ottanut. Se antaa ruokahalua.
Olen sammuttanut ruokahaluni.
Sairastut, jos et syö.
Pidän enemmän juomisesta.
Ihmisen oikea luonne tulee esille humalassa.
Minä esimerkiksi olen hauskempi.
Harmi, etten juonut Middlesexissä.
Hyvä uutinen sinulle.
Hra. Bodalink haluaa tavata sinut huomenaamulla.
Kuka hän on?
Ohjaajamme. Hän haluaa sinut uuden baletin klovniksi.
En näyttele enää klovnia.
Elämä ei ole enää mitään pelleilyä.
Olen eläkkeellä oleva humoristi.
Aamulla kaikki on paremmin.
Ei, inhoan teatteria.
Joku päivä ostan maata jostain
ja kasvatan leikkokukkia elääkseni.
Asia on selvä, näyttelen klovnia.
Istutaan tuonne ja sitten kerrot kaiken.
Palkka ei tietystikään ole kovin suuri.
Kaksi puntaa?
Saan jalan ovenrakoon. En esiinny omalla nimelläni.
Bodalink on mukava heppu. Sanoi sinun olevan lahjakas.
Tietäisit sen, jos sinulla ei olisi teatterikammoa.
Miksi et kertonut koetanssistasi?
Halusin yllättää sinut.
Sitä paitsi tulos riippuu hra. Postantista.
Postant, luulin hänen olevan jo eläkkeellä.
Tunnetko hänet?
Viimeksi esiintyessäni täällä olin päätähti.
Ramppivalot päälle!
Kätesi ovat kylmät.
Luulen löytäneeni tytön, loistava tanssija.
Tulkoon näytille.
Thereza, ole hyvä.
Kyseessä on tietysti improvisaatio.
Niinhän minä aina arvioin tanssijat.
Tässä Thereza, hra. Postant.
- Päivää. - Hauska tutustua.
Tanssit hra. Nevillen musiikin tahtiin, kuuntele ensin.
Tässä hra. Neville, säveltäjämme.
- Hyvää päivää. - Päivää.
Luulen meidän jo tavanneen.
Niinkö?
Kello on puoli yksi, kaikki lounaalle.
Saanko onnitella teatterin uutta prima ballerinaa?
Olet läpimärkä, ota takkisi!
Pistä se päälle, sitten sovimme asiasta.
Saanko auttaa?
- Saanko myös onnitella? - Kiitos.
Tapaamme toimistossani puoli kolme ja teemme sopimuksen.
Harjoitus on kahdelta.
Sanotaan sitten klo.6.
Nyt nopeasti pukuhuoneeseen tai vilustut.
- Missä Neville on? - Tulossa.
Hyvä on Frank, sammuta valot.
Olen täällä.
Etsin sinua ulkopuolelta.
Mitä sinä teet täällä pimeässä?
Näyttäisin naurettavalta valossa. Saisin hävetä,
mutta en voi sille mitään.
Tyttöseni, sinä olet todellinen taiteilija,
todellinen taiteilija.
Tunnen itseni naurettavaksi.
Olen odottanut tätä hetkeä.
Rakastan sinua.
Olen jo kauan halunnut sanoa sen,
siitä lähtien kun luulit minun olevan katutyttö,
otit luoksesi,
huolehdit minusta,
pelastit elämäni,
loit uskoa tulevaisuuteen,
mutta ennen kaikkea, rakastan sinua.
Rakas Calvero, mene kanssani naimisiin.
- Älä hulluttele. - En minä hulluttele.
Kultaseni, minä olen vanha mies.
En välitä siitä,
rakastan sinua ja vain sillä on väliä.
Viimeisimmät uutiset!
Sillä aikaa kun syöt, käyn ostamassa peruukkini.
- Tulen mukaasi. - Ei, sinä syöt. Siihen menee aikaa.
Tavataan teatterissa.
Hyvää ruokahalua.
Hyvää päivää.
Se olin minä, joka soitti pianoa äsken.
Näyttää aika täydeltä.
Tavallista lounasaikaan.
Kaksi?
Sopii minulle.
Mitä saisi olla?
Muna-pekonileipä ja teetä.
Samaa, kiitos.
Se on aina taattua.
Kaunis päivä harjoitella.
Vaikka lehdessä ennustettiin sadetta.
Vai niin?
Mikä naurattaa?
Voin vihdoinkin puhua kanssanne, enkä tiedä mitä sanoa.
Mikä on puhuvampaa kuin hiljaisuus?
- Taidan vaihtaa pöytää. - En minä pure.
Enpä ole niin varma. Sain jo äsken kylmänpureman.
Mitä tarkoitatte?
Tänä aamuna, kun meidät esiteltiin.
En oikein ymmärrä.
Mielestäni sain aika viileän vastaanoton.
En ymmärrä vieläkään.
Pyydän anteeksi,
kuullostan varmaan sekavalta.
Luulin meidän tavanneen aikaisemmin.
Ehkä me olemme.
Tai sitten Teillä on kaksoissisar.
Kuka hän on?
Haluatteko todella tietää?
Haluan.
Hän oli työssä paperikaupassa,
josta ostin nuottipaperini.
Hyvin ujo ja varautunut tyttö.
Hän puhui harvoin.
Mutta hänen hymynsä oli lämmin,
siitä näki monia asioita.
Minäkin olin ujo, se yhdisti meitä.
Hän antoi minulle ylimääräisiä arkkeja
ja toisinaan liikaa vaihtorahaa,
jotka hyväksyin... Nälällä ei ole tunnonvaivoja.
Kun sinfoniani oli esitetty Albert Hall'issa
käväisin kaupassa,
mutta hän ei ollut enää siellä.
Ettekä ole tavannut häntä?
Olenko tavannut?
Kyllä, olette tavannut.
Tiedän sen.
Menetin paikkani niiden arkkien takia.
- Älkää moittiko minua siitä. - En tietenkään.
Olin niin nuori silloin.
Olette edelleen nuori.
Piakkoin minusta tulee vanha, naimisissa oleva nainen.
Toivotan paljon onnea.
Kiitos.
Onpa hidas tarjoilu.
Ennen kuin sovimme koreografiasta, selitän juonen.
On kyse ilveilytarinasta.
Terry-Columbine tekee kuolemaa ullakkohuoneessa.
Harlekiini ja klovnit seisovat vuoteen vieressä.
Hän haluaa päästä ikkunan luo.
Hän haluaa katsoa kattojen yli vielä kerran.
Klovnit itkevät, hän hymyilee.
Klovnin asun pitäisi tuottaa iloa.
Hän haluaa heidän esiintyvän.
Klovnit esittävät numeronsa.
- Hänen tehdessä kuolemaa? - Niin.
Missä kohtaa olinkaan?
Numeron aikana hän alkaa hourailla.
Henkiolennot tanssivat hänen edessään.
Sitten hän kuolee. Ensimmäisen osan loppu.
Toinen osa tapahtuu Columbinen haudalla.
Harlekiini saapuu kuunvalossa
ja yrittää taikasauvallaan herättää armaansa henkiin,
mutta ei onnistu siinä.
Henget sanovat surua turhaksi,
rakkaus ei ole haudassa, vaan kaikkialla.
Sitten Terry ilmestyy.
Ensin soolo, sitten finaali.
Nyt työhön, ensi-iltaan on kolme viikkoa.
Calvero!
No mitä?
- Miten menee? - Loistavasti.
- Olisipa jo ohi. - Älä ole huolissasi.
Pelottaa, rukoile puolestani.
Jumala auttaa hyväntekijöitä. Onnea vaan.
- En voi jatkaa! - Mitä!
Jalkani! En pysty liikkumaan!
Luulet vaan.
En pysty liikkumaan! Olen halvaantunut!
Luulet vain. Lopeta tuo, nyt näyttämölle!
Ei, en pysy pystyssä. Jalkani ovat halvaantuneet!
Nyt näyttämölle!
Jaloissasi ei ole mitään vikaa! Tuonne ja heti!
Kuka tai mikä tahansa oletkin, auta häntä jatkamaan...
Etsin yhtä nappia.
Yhtä näistä.
Antaa olla.
Missä Calvero on? Hän sanoi tulevansa tänne.
Lähetän pojan etsimään häntä.
Illallinen on valmis. Istutte hra. Postantin vieressä.
Illallinen tarjoillaan kummassakin aulassa!
Tule tänne, istut vieressäni.
Bodalink, paikkasi on tuolla jossain.
Kohtalon täytyy olla hovimestari.
Miten niin?
Istumme taas yhdessä.
Tämä voi olla kosto.
Uskon kestäväni rangaistuksen.
Onnitteluni, olitte loistava tänä iltana.
Armeijassa sitä kutsutaan taktiikaksi.
Neville, olet kuulemma joutunut kutsuntoihin.
Olette liittynyt armeijaan?
Päinvastoin. Armeija liittyi minuun, sain kutsun.
Sepä kauheaa.
Niin on, sota leviää liikaa.
Ehkä en joudu liian kauas.
Saanko luvan?
Olkaa isänmaallinen. Sotilaalle ei voi kieltäytyä.
Muistan kun esiinnyit "Leskivaimossa"
Birminghamin Kuninkaallisessa Teatterissa vuonna 1890...
Rauhoitus nyt, poika.
Otetaan ryyppy.
Hei, vanha kamu! Miten maailma heittelee?
Aika väkivaltaisesti tällä hetkellä.
Etkö muista minua?
Onnittelen siitä itseäni.
Onko tuo muka hauskaa?
Et koskaan saa tietää, tule ottamaan ryyppy.
Mutta tiskin toisessa päässä.
Neiti Thereza odottaa Teitä.
Siis mitä?
Neiti Thereza odottaa Teitä.
Voisitko ystävällisesti sanoa hänelle minun menneen nukkumaan.
Hyvä on.
Onko Calverosta tietoa?
Hän meni kotiin ja toivoi sinun pitävän hauskaa.
Ei, minun täytyy lähteä. Sano terveisiä hra. Postantille.
Haen hevosajurin.
Kävelen kotiin.
Hän nukkuu jo varmaan, jännitys oli liikaa hänelle.
Alan itsekin tuntea väsymystä.
Lähdenkin sitten.
Näemmekö vielä ennen lähtöänne?
Lähden aamulla.
Näkemiin, Terry.
Ei, älkää.
Antakaa hiukan toivoa.
En voi.
En voi enää vaieta.
Olkaa kiltti, menkää pois.
Emme mahda sille mitään, rakastamme toisiamme.
En ole koskaan sanonut niin.
Jokainen katse ja liike kertoi sen.
Älkää sanoko niin.
Olette kiintynyt Calveroon,
mutta ette voi naida häntä!
Olette elämänne alussa,
tunteenne on nuoruuden ihannoivaa kiintymystä.
Mutta rakkautta se ei ole!
Ei, erehdytte. Rakastan häntä todella.
Säälitte häntä.
Se on enemmän kuin sääliä.
Se on jotain, mikä on kasvanut minussa,
se on hänen sielunsa, herttaisuutensa, surullisuutensa,
mikään ei voi minua eroittaa siitä.
Hyvää yötä, Terry.
Näkemiin.
Kuuntelepa tätä.
Thereza tanssi säteillen luontaista arvovaltaa.
Hän oli kevyt, ilmava, vapautunut.
Kuin Diana punoen kauneuden suortuvia.
Todella hyvä.
Sinä onnistuit.
Miltä menestys tuntuu?
Itke nyt kunnolla ja nauti. Se tapahtuu vain kerran.
Mennään pian naimisiin!
Jos vain voisimme muuttaa maalle asumaan,
niin löytäisimme rauhan ja onnea.
Onnea...
Ensimmäinen kerta kun mainitset tuon sanan.
- Olen aina onnellinen kanssasi. - Oletko?
Totta kai... Rakastan sinua.
Tuhlaat suotta vanhaan mieheen.
Rakkautta ei voi tuhlata.
Olet kuin nunna, sulkeudut elämältä minun takiani.
Et saa tuhlata nuoruuttasi,
ansaitset parempaa.
Anna minun lähteä.
Mitä oikein tarkoitat?
Jos vain pystyisin lähtemään!
Mutta jatkan vain itsekidutusta.
Elämme valheessa.
Haluan elää viimeiset vuoteni totuudessa.
Vain se on jäljellä,
totuus.
Siinä kaikki mitä haluan
ja ehkä hivenen itsearvostusta.
Jos jätät minut, tapan itseni!
Vihaan elämää! Sen kärsimyksiä ja julmuutta.
En voi elää ilman sinua, rakastan sinua!
- Haluat rakastaa. - Rakastan.
Rakastat Nevilleä, ja se on aivan oikein.
Se ei ole totta.
Hän on se säveltäjä paperikaupasta.
Niin on. En sanonut sitä koska ajattelin...
Se oli väistämätöntä, minähän ennustin sen.
"Illallinen Thames-joella..."
Se ei ole totta!
"Iltahämärässä hän sanoo rakastavansa sinua,
ja sinä rakastaneesi aina häntä."
Mutta en koskaan rakastanut häntä.
vaan hänen musiikkiaan,
minulta kiellettyä maailmaa!
Sovitte hyvin yhteen.
Mutta minä en rakasta häntä! Enkä rakastanut.
Sinun täytyy uskoa minua, sinun täytyy!
Baletti on erinomainen, mutta klovni on surkea.
Hänestä täytyy päästä eroon.
Blackmorelta lähetetään toinen mies hänen tilalleen.
Tiedätkö kuka klovni on?
Olkoon vaikka itse Calvero!
Mutta hän se on!
Calvero käyttää toista nimeä.
Miksi hitossa et kertonut minulle?
Hän ei halunnut.
Calvero raasu, tuo muuttaa kaiken. Jatkakoon sitten.
Ei koominen osa niin tärkeä ole.
Mutta en nähnyt häntä ensi-illan illallisilla.
Hän ei tullut, siksi Thereza lähti aikaisin.
En ymmärrä.
He ovat menossa naimisiin.
Tuo vanha elostelija.
Sittenhän minullakin on vielä toivoa.
Harjoitukset alkavat.
Odota vähän.
Soitan Blackmorelle ja peruutan sen toisen koomikon.
Älä jää odottamaan minua
harjoituksiesi jälkeen. Tulen kotiin kuudelta.
Eipä ole nähty aikoihin. Missä olet työssä?
En missään, etsin työtä.
Blackmore lähetti minut tänne harjoituksiin.
Uuden baletinko?
Niin, sen klovni on kuulemma surkea,
joten voin saada roolin. Toivota onnea...
- Onnea. - Kiitos.
Rouva Alsop!
Mikä hätänä?
Rauhoittukaa. Mikä on hätänä?
Missä Calvero on, näittekö hänet?
- Mitä tarkoitatte? - Hän jätti minut!
Hän on lähtenyt!
Muusikoille, olkaa hyvä.
Olisiko lanttia muusikoille?
Ei, ei, pistäkää sinne vaan!
Ei minua yhtään hävetä.
Saanko tarjota jotain?
En juo työaikana, mutta voin istua vähäksi aikaa.
Sallittehan?
Miten menee?
Paremmin kuin koskaan.
Miten sotilaselämä sujuu?
Ei valittamista.
Käyn Lontoossa joka toinen viikko.
Oletteko nähnyt Terryä?
Kuinka hän voi?
Hän oli aika sairas.
Onko hän terve nyt?
On. Hän on voinut paremmin kiertueen loputtua.
Hyvä.
Mitä välillänne tapahtui?
Se mikä oli väistämätöntä.
- Näettekö häntä usein? - Näen.
Hyvä.
Jotenkin aavistin sen menevän näin.
Aika osaa aina kirjoittaa
parhaimman lopun.
Hyvä tavaton!
Hyvää päivää, hra. Postant.
Olet juuri mies, jota kaipasinkin.
Lantti muusikoille, ole hyvä.
Esiinnytkö tuossa ulkona?
Kyllä.
Oho! Kiitoksia.
Ei kyllä pitäisi.
Miksi ei? Koko maailma on näyttämö
ja tämä on kaikista aidoin.
Täytyy mennä, muuten kaverini luulevat minun vieneen kassan.
Kiitoksia, herrat.
Kerronko Terrylle nähneeni Teidät?
Ei, hän voisi järkyttyä, jos tietäisi mitä teen.
Minua tämä ei kiusaa.
Pidän jopa kadulla esiintymisestä.
Olen kulkuri luonteeltani.
Odotapa vähän.
Tule juttelemaan toimistoon.
- Mistä? - Töistä.
En juttele työasioista, soita agentilleni niistä.
Joka tapauksessa olen täysin varattu.
Näkemiin, herrat.
Kuljettaja, pysähtykää! Kääntykää ympäri.
Pitäkää vaihtorahat.
Cyrano de Bergerac... ilman nenää.
Istutaan alas.
Sinulle siis kerrottiin.
Olen etsinyt sinua koko Lontoosta.
Yhä samanlainen...
Olenko?
Hivenen aikuisempi.
En halua kasvaa isoksi.
Ei kukaan halua.
Lähtösi jälkeen minun täytyi.
Se tapahtui kaikkien parhaaksi.
Ehkä.
En tiedä.
Jotain on kadonnut...
kadonnut ikiajoiksi.
Ei mikään katoa,
se vain muuttuu.
Rakastan sinua vielä.
Totta kai...
tulet aina rakastamaan.
Calvero, tule takaisin.
Sinun täytyy tulla takaisin.
En voi. Minun täytyy mennä eteenpäin.
Se on kehitystä.
Anna minun tulla kanssasi.
Tekisin mitä vain, jotta olisit onnellinen.
Tiedän sen ja sehän se koskee eniten.
Hra. Postant haluaa kerätä sinulle avustusta.
En kaipaa köyhänapua.
Hänen mielestään näytännöstä tulisi teatterihistorian suurin tapahtuma.
Tapahtumat eivät kiinnosta minua.
Mutta voisin näyttää minussa olevan vielä jotain.
Sehän on selvää.
Minulla on vielä ideoita.
Olen suunnitellut pitkän aikaa yhtä koomista numeroa
itselleni ja yhdelle ystävälle.
Se on musiikillinen satiiri.
Kuullostaa hienolta.
Hän on todella hyvä pianisti. Ja minä soitan viulua...
Siitä tulee todella hyvin hauskaa.
LOPPUUNMYYTY
Sisään.
Istu alas kultaseni, näytät väsyneeltä.
Olen harjoitellut palkattujen kättentaputtajien kanssa,
jotta he tietäisivät missä kohdin nauraa.
Ovatko Calveron vitsit niin huonoja?
Olen huolissani. Epäonnistuminen tänä iltana tappaisi hänet.
Ei hän epäonnistu. Yleisö on hänen puolellaan.
En halua sympatiaa, hän sanoo.
Hän haluaa todellisen menestyksen.
Mitä hän oikein luulee? Hän ei ole enää entisensä veroinen.
Sitä ei hänelle sanota.
Sanopa...
oletko vielä menossa naimisiin hänen kanssaan?
Tekisin hänen puolestaan mitä vain.
Hänellä on onnea.
Hänellä on todella paljon onnea.
Enpä olisi voinut kuvitella tätä.
Meillä on tähtien pukuhuone, mutta ei pukijaa.
Kai me yksi ilta kestetään.
Näyttämömestari.
Tule sisään, Fred.
Silloin vanhoinakin aikoina olitte täällä.
Mitä asiaa?
Kestonne on 10 min. Jälkeenne tulee 20 muuta numeroa.
Ensiksi on laulu ja sitten musiikkisketsi.
Putoat rumpuun, esirippu.
Ei, rumpu kannetaan pois.
Sitten esirippu. Kiitos.
Jos joku vielä mainitsee vanhat ajat hyppään ikkunasta.
Ensin ovimies, sitten juoksupoika
ja nyt näyttämömestari.
Postant täällä.
Täällä vedät sotamaalausta päälle ihan kuin vanhoina aikoina.
Menen seuraamaan muiden esityksiä.
Kuin vanhoina aikoina... Paitsi että, silloin olit kännissä.
Olen hauskempi kännissä.
Olit tappaa itsesi.
"Kunhan vain naurua piisaa..." Millainen sali?
Täpötäynnä. Euroopan koko korttipakka:
Herrat, Rouvat, Sotamiehet...
- Onko Neville täällä? - Tuli varta vasten.
Ja mikä ohjelma!
Katsopa tätä. Kaikki tähdet esiintyvät täällä.
Ja minä näiden kykyjen jälkeen.
Sinun jälkeesi he tulevat näyttämään pelkiltä amatööreiltä.
Me kaikki olemme amatöörejä.
Emme elä tarpeeksi kauan ollaksemme muuta.
Yhden vanhan amatöörin toivotus toiselle:
- Onnea. - Kiitos hra. Postant.
Sisään.
Miltä näytän?
Hassulta.
Tiedän mitä ajattelet: terveyttäni.
Minun oli otettava ryyppy.
Vatsassani pyörii valkoinen valo
ja se tulisi haittaamaan illan menestystäni.
Onko se sen arvoista?
En halua epäonnistua.
Kävi miten kävi, ainahan on se talo maalla.
Minun kotini on täällä.
Etkö inhoakaan teatteria?
Inhoan myös nähdä verta, mutta se virtaa suonissani.
Sisään.
Hra. Calvero, Teidän vuoronne.
Toivotan onnea. Kaikki odottavat Teitä.
Kiitos.
En pidä tästä.
Kaikki ovat niin kilttejä minulle.
Tunnen olevani eristettynä.
Jopa myös sinusta.
Miksi sanot noin?
En tiedä,
en todellakaan tiedä.
Toinen roolipukusi.
Kiinnitä se sinne.
Pukusi on paikallaan.
Onnea, kultaseni.
Etkö aio katsoa?
En voi. Muista, että rakastan sinua.
Todellako?
Aina... Koko sydämestäni.
Valmis, hra. Calvero.
Onnea, rakkaani.
Antaa mennä.
Olen eläinten kesyttäjä, sekä sirkusesiintyjä
Kesytän kaikkia eläimiä, villiä leijonaa ja tiikeriä
Eihän tämä ole Phyllis!
Missä Phyllis on?
Ai, nyt löytyi!
Olin kolme hoitajan kertoessa
Jälleensyntymisestä
Siitä lähtien innolla odotan
Vakuuttuneena tästä
Kun jätän tämän elämän
Sydäntäni lämmittää
Koska paluuni tiedän
Olevan määränpää
En halua olla puu
Joka maassa kiinni on
Haluan olla jokin muu
En halua olla kukka
Koko ajan odottaen
Että saapuisi mehiläinen.
Se on kirjoitettu vereen
Haluan palata takaisin mereen
On sardiinin elämä minulle sopivaa
Saan aamuisin syvällä meressä sukeltaa
Ei myrskystä pelkoa lain valaan pyrstöllä kyydin mä sain
On sardiinin elämä
Minulle sopivaa.
Jo 3 minuuttia liikaa!
Yleisön ssyytä.
Loppukumarrus!
Toinen sketsi?
Kumartakaa ja lopettakaa!
Mitä minä teen?
Jäljellä on vielä 15 muuta numeroa.
Postant psyytää puhelimeen.
Antakaa minun vastata!
Miksi hän ei tule esille?
Toiset jo hermostuvat.
Hänen on tultava uudestaan.
Esittäkää sketsinne.
Oma pikku kulta.
Ottakaa tämä.
Selässä ja rinnassa on hirveä kipu.
Haenko tri. Blaken paikalle?
Kyllä, ja mene heti!
- Mitä nyt? - Hän satutti selkänsä.
Kutsuitteko lääkärin?
Viekää hänet pukuhuoneeseen.
Menen ilmoittamaan onnettomuudesta.
Ei, kantakaa minut takaisin.
Puhun heille. Muuten ilta menee pilalle.
Partnerini ja itseni puolesta haluan kiittää
tästä ihanasta illasta.
Haluaisin jatkaa, mutta olen juuttunut kiinni.
Ottakaa maskit pois.
Onko täällä sohvaa?
Rekvisiitta-varastossa on.
Viekää hänet sinne.
Muut odottavat ulkopuolella.
Missä Calvero on? Missä se vanha konna piileksii?
Haluan onnitella häntä. Missä hän on?
Hänelle sattui onnettomuus.
Tuossa lääkäri tulee.
Soittakaa ambulanssi heti.
Onko se vakavaa?
Hyvin vakavaa. Sydänkohtaus.
- Sattuuko häneen? - Ei, annoin jotain.
Hän ei kestä yön yli.
Mitä sinulle sanottiin?
Miten jaksat?
Hyvin.
Olen kuin rikkaruoho,
mitä enemmän revitään, sen paremmin kasvan.
Kuulitko yleisön?
En tarkoita palkattuja.
Ihanaa.
Se oli ihan kuin ennen...
ja tällaisena se tulee jatkumaan.
Lähdemme maailmankiertueelle.
Minulla on ideoita...
sinä tanssit... minä esitän numeroni...
"ja iltahämärän elegantissa alakulossa hän sanoo
rakastavansa sinua."
Ei sillä ole väliä, sinua minä rakastan.
Sydän ja mieli... millainen arvoitus!
Thereza, nyt on vuoronne.
En viivy kauan, rakkaani.
Luulen että kuolen, tohtori.
En ole aivan varma... Olen kuollut niin monta kertaa.
Onko Teillä tuskia?
Ei enää.
Missä hän on?
Haluan nähdä hänen tanssivan.
Odota hiukan.
Kantakaa sohva sivukulisseihin.
Soitan sen ambulanssin.